МЕТОДИЧНІ ЗАСАДИ ВИЗНАЧЕННЯ ЗАГАЛЬНИХ ВИТРАТ ВИРОБНИЦТВА І СТАНЦІЇ ПРИМИКАННЯ НА ВІДПРАВЛЕННЯ ПАРТІЇ ВАНТАЖУ - ЯНОВСЬКИЙ, П. О.; ВОДЧИЦЬ, О. Г.; ПЛУЖНІКОВ, Б. О.; ТКАЧЕНКО, В. А. (Транспортні системи та технології перевезень, 2017)
При виборі раціонального варіанту функціонування логістичної ланки «Виробництво-магістральний залізничний транспорт» вирішується багатокритеріальна задача, в якій пріоритет повинен належати критерію мінімуму повних транспортно-виробничих витрат. В статті висвітлено методику визначення загальних витрат виробництва і станції примикання на відправлення партії вантажу, яка передбачає наступні види витрат: знаходження партії вантажу на складі виробника; виконання вантажних операцій і їх очікування; розстановку вагонів на вантажному фронті; подачу-збирання вагонів на вантажних фронтах; розформування вагонів на станції примикання; виконання операцій з вагонами по відправленню із станції примикання. Наведена методика дає можливість дати оцінку якості розробленої технології перевезень конкретної партії вантажу в межах логістичної ланки «Виробництво – магістральний залізничний транспорт». Економічні перетворення в Україні докорінно змінили економічну ситуацію і взаємовідносини між суб’єктами економічної діяльності, в тому числі в середовищі транспортного ринку. За таких умов важливо забезпечити впровадження в транспортний процес логістичних принципів управління конкретними перевезеннями. Для кожного з них слід розробляти раціональний логістичний ланцюг доставки вантажів. Основна мета створення логістичного ланцюгу доставки вантажів (ЛЛДВ) полягає в забезпеченні максимальної ефективності функціонування усього перевізного ланцюга, як складного комплексу окремих складових (транспортування, термінальне забезпечення, експедиторське і агентське обслуговування). Для всіх учасників транспортного ринку основним критерієм при виборі раціонального варіанта доставки вантажів (розробці ЛЛДВ) лишаються витрати на перевезення. З метою відновлення економіки держави і виведення її функціонування на сучасний для суспільства рівень важливою задачею стає поліпшення на взаємовигідних умовах відносин між вантажовласниками та залізницями, що вимагає технічного і технологічного переозброєння магістрального і промислового залізничного транспорту. Пошук ефективних заходів, реалізація яких в діяльності залізниць поліпшить використання їх обмежених ресурсів, в результаті чого підвищиться якість транспортних послуг набуває особливої актуальності. В умовах значних коливань вантажних перевезень ускладнюється використання інфраструктури залізничного транспорту і рухомого складу. Тому зростають непродуктивні простої вантажних вагонів на станціях і під’їзних коліях підприємств і погіршується їх використання, через що збільшуються витрати залізниць і погіршується фінансовий стан залізниць і різних компаній (виробників і споживачів).